Anotace:
Knihovnička Brno, 2007 (dotisk 2016), ISBN 978-80-903744-5-4
Pohádky naruby - Víte, že Růženčina teta to neměla snadné? Že Jeníček a Mařenka patří do polepšovny, když ničí staré paní střechu a upalují ji v peci? Že cpát vlku do břicha kamení, bez anestezie, je kruté? Že Smolíčkovi chybí máma a tak utíká za jezinkami? Že oslíček dnes už dávno nesype jen zlaťáky? I on musel jít s dobou a zařídit si internetové bankovnictví a výběr z kreditky?
kuptxt
Ukázka:
Ve sluji „zlého“ draka
To už je zase třináctého? No, páni. Tenhle den fakt nemám rád. Ještě víc než povodně. Je to moje noční můra. Celý měsíc si v poklidu lovím zajíce a jeleny, ale jak padne třináctého, a to nemusí být ani pátek, vím, že v podvečer dorazí delegace s úklonami až do pasu, před sebou budou tlačit nějakou vyděšenou princeznu, nebo alespoň pannu z prostého rodu, zezadu to budou davy venkovanů jistit vidlema, a já mám dělat zlou obludu.
Je to strašná tradice. Zavedl ji praprapraděda Dráp Tříhlavák von Prachov Gebirge. Z nějak
![](/cernajova/panely/s_files/php/../../../soubory/knihy/drak.jpg)
ého rozmaru si vymyslel - asi měl pocit, že už v království nemá ten respekt – že mu jako oběť musí přivést každý měsíc jednu pannu, jinak vypálí celé království. Tak za prvé – na co pannu, když ji má jenom na jídlo?
A za druhé – věřte mi, že správně dohněda osmahnutá srna, alá Halle Berry, chutná daleko líp. Navíc, co všechny ty sponky, kostice, druky a knoflíčky z jejich garderoby dělají v zubech za paseku, to si nedovedete představit. Před časem jsem si na jedné sichrhajcce vylomil patnáctku vpravo dole ve třetí řadě prostřední hlavy, a když teď chrlím oheň, jde to dost bokem. Posledně jsem místo jelena zapálil svou východní hlavu.
Taky že na to všechno prapředek Dráp - dej mu Sopka věčný oheň - dojel. Jednou totiž místo princezny přišel Bajaja, a bylo po ptákách, vlastně po hlavách. Dráp to měl za sebou, ale tradice přetrvala...
kuptxt